Du får inte vara här...
- Begär minst 1000 dollar. - Så mycket som möjligt. Göm dig.
Hans fru stack med ungen och ett par miljoner.
Tyst nu och hålls där! Jag sa jag skulle komma ensam.
Mr Crisp... Hur är läget?
- Du visste nåt om min familj. - Ja, just det.
Låt höra då.
Det kostar pengar... typ 1000 dollar.
Det är förstås inte mitt sista bud. 750 duger gott.
- Mer än gott. - Tala. Du ska få vad du är värd.
Det låter rimligt.
Jag hade en långleverans nyligen och stötte på er före detta.
Hur såg hon ut att må?
Toppen, mr Crisp.
Hon hade ny frisyr, men hon såg ut att må till tusen.
Till miljoner, faktiskt.
- Såg hon dig? - Nej. Jag bytte däck.
Plötsligt såg jag henne och ungen gå in i en skola.
- Min son. - Han såg fin ut. Frisk och fin.
Sunt och trevligt ställe de bor på. Det snöar där på vintern.
Var är de?
I skolan, där jag såg dem.
Astorias lågstadium.
I Astoria, Oregon.
- Har du sagt det till nån annan? - Nej då.
Jag är inte dum, mr Crisp.
Inte?
- Det var inte jag! - Crisp?
Vet inte. Jag såg inget. Jag stod inne i en låda...
Vad gör du?
- Nej, låt bli... - Gå ingenstans.
Släpp loss mig!
Det är inte alls bra. Det känns hemskt och ser förfärligt ut.
- Jag gör mitt bästa. - Det kanske inte räcker.
Nu är jag tillbaka.
- Det gick fort. - En baggis.
- Jag har underbara nyheter, mamma. - Du överdriver alltid, Colin.
Allt är jämt så underbart. Vad är det nu då?
- Jag vet var de gömmer sig. - Är det sant? Vet du var han är?
Manikyr, mr Crisp?
- Dig säger man inte nej till. - Berätta. Vad har hänt?
Låt mig sköta det här, jag vet vad jag gör. Allt är under kontroll.
Polisen. - Crisp, du är anhållen. Händerna på huvudet. Stå upp.
- Inte nu igen, Kimble... - Händerna!
De är ju uppe. När ska du lämna mig i fred?
Släpp pistolen!
Jag är polis. Jag ska precis anhålla honom.
Han är galen, han tänker döda mig. Gör nåt, då!
Jag är polis, idiot! John Kimble, kriminalare. Han är anhållen.
Jag kollar upp det.
Komma inrusande här med vapen... Jag får manikyr som bäst.
Jag har vittnen.
Det har jag med.
Det gäller mord den här gången. Nu är du min.
Han kedjade ihop mig med ett lik!
Sätt dig.
Talade Danny nånsin om hur Crisps fru såg ut?
- Eller vad hon kallar sig? - Han sa ingenting.
- Jag vill härifrån. - Efter konfrontationen. Jag kör dig.
Jag bjuder på mat om du så vill.
- Seså, Cindy. Hemlagat till och med. - Det blir ingen konfrontation.
Ni kan inte tvinga mig. Jag drar.
Fyra års jobb, och hon tänker låta mitt vittne gå?
- Sätt dig, Kimble! - Sätt dig.
Nu hör du på.
Han dödade din kille. Peka ut honom, och han åker på 30 år.
Det var inte min kille. Jag kände honom knappt.
Jag vet nog att du är där. Men jag ställer inte upp. Aldrig.
Ingen konfrontation, inget vittnes- mål. Kör upp bojorna i arslet, du!
Släpp ut mig.
O'Hara, det här är Kimble. Han har jobbat länge på det här.
Överlåt Cindy åt mig, så pekar hon garanterat ut Crisp.
Tänkt kedja fast henne vid bilen och ta en sväng?
Jag tänker då inte bjuda på mat.
Vänta nu, Kimble...
- Svår typ, men man vänjer sig. - Månne det?
Hej, raring.
Vad då "hej, raring"?
Förlåt, jag glömde presentera mig.
Jag heter John Kimble...
...och jag älskar min bil. - Jag lovar passa den åt herrn.
Vem fan tror han han är?
- Öppna. - Inte för dig.
Tack.
Festen är slut. Hem med er.
Hemma hos mig nästa gång.
Vem är du?
Jag är Röjaren.
Hej, Cindy.
Får man slå sig ner?
Varsågod.
Trevligt att se dig igen.
- Vad gör du här, ditt arsel? - Inga fula ord nu, Cindy.
En fin flicka som du...
- Har du inget bättre att göra? - Du förstår inte...
Jag har inget annat att göra och ingenstans att ta vägen.
- Varför stirrar du så? - Jag gillar dig. Vi ska följas åt.
Dagar, nätter, helger, semestrar...
- Det kan du inte. - Jo, det kan jag.
Jag ska följa dig till tidens ände.
Traska på!
Under siffrorna.
Titta framåt.
Ner med armarna.
- Det är han. - Vem?
Nummer 5. Det är han.
Bra. Mycket bra.
Mr Crisp, ni hålls häktad fram till rättegången. - För bort honom.
Säg inget. Låt mig sköta det här.
- Du vet vad du ska göra. - Jag är ju din mor.
- Får jag tala med min vän ett tag? - Inte utan min advokat.
In här.
Namnge dina knarkleverantörer-
- så ska domaren få veta vilken hygglig mördare du är.
Tror du juryn fäller mig för att en knarkarbrud vittnar?
Där sa du en sak.
Än din fru, då? Minns du henne?
Och de surt förvärvade slantarna hon for iväg med.
Hur mycket var det nu igen? Tre miljoner?
Hon vore ett mycket bättre vittne.
Du har jagat mig i åratal, och vart har du kommit?
Ingenstans. Jag är ute om en vecka och du bor kvar på din soptipp.
Jag vet allt om dig, Kimble. Utan mig hade du inget liv.
Min fru stack för pengarnas skull, din för att hon inte tålde se dig.
Du äter mycket för att vara liten.
Det är blodsockret. Utan mat blir jag helknäpp.
- Varifrån är du? - Österrike.
Hur länge har du varit polis?
I tolv år.
Min far var polis, min bror likaså, och min mor var gift med en.
- Och jag har inga hobbyer. - Goda nyheter!
Ni två tar morgonflyget till Portland.
Leta upp Crisps fru. Hon slipper åtal om hon vittnar mot honom.
Jag har inget emot O'Hallahan, men fallet är mitt och jag jobbar ensam.
Han jobbar ensam... Inte nu längre.
Hon ska spela lekskolefröken. Inget för dig precis.
Jag jobbade på lekis förr. Det ordnar sig.
- Vad ska jag göra? - Hitta mamman och stålarna...
...och Crisp tillverkar register- skyltar i åratal framöver.
Trevlig resa.
Kimble... O'Hara var namnet.
Hans fru som 17-åring. Hon hette Rachel Meyer då.
Från Missouri, årskurs '76.
Första fiol i skolorkestern och kapten för flickornas softball-lag.
Hennes mål i livet: "Att få resa och träffa intressanta människor."
Såna som Crisp.
Slappna av. Bry dig inte om dem.
- Här är hon tio år senare. - Fint foto av hennes öra.
- Har du kontaktat föräldrarna? - Döda båda två.
Den enda hon har kvar är pojken.
Vårt enda foto av honom. Colin jr, tre månader gammal.
- Inte mycket till hjälp. - Mer har vi inte.
- Frukost? - Ja, tack.
Första gången det händer.
Vi kanske borde satsa på att lära känna varann-
- innan vi ska spela gifta.
- Vad vill du veta? - Hur länge har vi varit gifta?
Länge. Då förstår folk varför vi inte pratar med varann.
Kom hit.
Om du inte slutar knuffas, gör jag så här med dig.
- Vad är det? - Jag vet inte.
- Jag mår inte bra... - Är du hungrig?
Jag måste på toa.
Flytta på stolparna innan jag spyr över hela dig!
Är er fru inte frisk?
Jämfört med vad då?
Det kanske var tacon, eller korvarna.
Det var nog inte krabbsalladen. Inte munkarna heller.
Fy, vad hemskt det här är.
Det tycker jag med.
Vad är det nu då?
- Stanna. - Nu?
Fort.
Nyckeln!
Behöver du hjälp?
Hur känns det?
Det går nog bra. Jag börjar först nio i morgon bitti.
Du ser mycket friskare ut redan.
Lekskolor, 6-åringar...
Det var därför jag slutade. Jag blev så trött på andras ungar-
- att jag blev rädd för att skaffa egna.
Jag har en son.
Han är 13 nu.
Jag minns när han var fem.
Han bor med sin mor och sin styvfar.
- Vad står på? - Vad är det där?
Förlåt, jag glömde berätta. Det är min iller.
Lugn, han bits inte.
Oroa dig inte. Jag klarar det.
Jag är alldeles strax klar. Jag måste bara...
Hur ser jag ut?
Ta av dig pistolhölstret.
Bra idé.
De odjuren kommer att äta dig levande.
Vila dig, du. Och oroa dig inte, jag har haft spanaruppdrag förr.
Några 6-åringar, vad är det för svårt med det?
Vid närmare eftertanke... behåll pistolen.
Du får gå in till rektorn för att du slog Jenny.
Hon förgiftade dina hamstrar, ja.
Hon är hemskt ledsen för det. Och jag borde ha trott dig.
Men man slår inte andra.
Mr Kimble, ms Schlowski tar emot nu.
Kom, så går vi tillbaka.
- Vad kan jag hjälpa er med? - Jag är er nya lekskolefröken.
Vi väntade oss en miss O'Hara.
Planerna har blivit ändrade.
Fyra veckor in på en ny termin berättar min chef-
- att mrs Hagley, efter 25 år som lekisfröken, ska ersättas-
- av en spanare från polisen. Utan att säga varför.
Ni skulle inte vilja upplysa mig om skälet?
Det kan jag inte göra.
Nehej, det kan ni inte...
Jag håller ögonen på er.
Får föräldrarna höra att ni har något med polisen att göra-
- tar de sina barn härifrån så fort att vi får stänga.
Och så blir det, om mina barn utsätts för fara.
De utsätts inte för fara.
Ni har undervisat förr, förmodar jag?
Annars hade de inte skickat mig.
Vänta här ett tag.
Samling på mattan!
- God morgon, allesamman. - God morgon, ms Schlowski!
- Fröken Hagley är bortrest. - Vart då?
Det hör inte hit.
- Är hon död? - Nej, hon skulle hälsa på några.
- Är de döda? - Nej, Lowell.
- Alla ska vi dö. - Jag vet, men inte på länge än.
Tills mrs Hagley kommer tillbaka har vi en speciell hjälpreda.
Det här är mr Kimble, er nye lekisfarbror.
Alla säger: God morgon, mr Kimble.
God morgon.
Varsågod. Jag håller ögonen på er.
Hej.
Hur mår ni?
Det är roligt att vara här.
Först vill jag lära känna er.
Tyst med er.
Jag ska ställa några frågor. Och ni svarar omedelbart.
Vilka av er är födda i Astoria?
Räck upp handen. Få se då.
Vem är inte född i Astoria, utan t. Ex. I Kalifornien?
Jag måste gå på toa.
Ja, gå då.
Pojkar har en penis, flickor en vagina.
Tack för upplysningen.
Jag måste på toa, men jag får inte upp de här.
Jag ska hämta hjälp. Kommer strax.
Ni har lärt er att E ofta är stumt efter en annan vokal.
Nu ska ni skriva ner...
Cathryn, ta över ett tag.
E är alfabetets femte bokstav.
- Behöver du hjälp? - Jag har ett problem.
Mr Kimble, jag är jättekissnödig.
Din första dag?
- Jag går med henne. - Tack.
En lekskola är som ett hav - vänd aldrig ryggen till.
Ingen fara.
Jag har allt under kontroll.
Era monster!
Ska ni inte gå emellan?
Nej. Två såna här dagar till och han slutar.
Håll käft!!!
Håll käft, håll käft, håll käft...
Nej, börja inte lipa.
Titta hit!
Det här är klassens nya maskot.
- Vad har hänt med din hund? - Det är ingen hund.
- Det är en iller. - Vad är det?
En sån här.
Om han biter dig, får du rabies och dör.
Han bits aldrig.
- Får man klappa honom? - Ja, men en åt gången.
Just så. Nästa.
Nu har vi roligt.
- Vad ska det betyda? - Mrs Hagley är mycket bättre än du.
Jaså? Verkligen?
Min mamma är också lärare. Hon är också bättre än du.
På måndagar går mamma i handledning hos mrs Quince. Hon är också bättre.
Min simlärare och min baseball- tränare är också bättre än du.
Roligt att du är uppriktig. Känner du nån som inte är bättre än jag?
Jag känner inte så många.
John? Är det du?
Hur gick det?
Gå din väg.
Så bra, va?
- Du får gå i morgon. - Det skulle inte hålla.
Jag klarar det inte.
De är fruktansvärda.
Det menar du inte.
En bög, förstås. En kille som lekisfröken? Han måste vara bög.
Ja, jag är ovan vid lekisfarbröder.
Samantha kallar honom Jätten.
- Där är han! - Var då?
Är det din nya fröken?
- Han får inte se mig utan make up. - Det har ingen av oss.
Ni är gifta. Ni får se slafsiga ut.
Var snäll nu. Jag kommer och hämtar dig sen.
God morgon, mr Kimble.
- Jag sa ju att han var stor. - Gå och lek med de andra.
Gillian, Sylvesters mamma. Har ni tid en stund?
Rätt ovanligt med en lekisfarbror.
- Ni är inte från trakten, va? - Nej.
Inte jag heller.
Hur som helst...
Jag har ett litet problem.
Sylvesters pappa bor inte med oss längre.
Sylvester har uppfört sig konstigt på sistone. Små saker, ni vet.
Till exempel?
Han vill bara leka med dockor numera. Det är märkligt.
Jag vet varför.
För att lära sig kika under flickors kjolar. Jag såg det i går.
- Skönt att höra. - Jag ska hålla ögonen på honom.
Träffar Sylvester nånsin sin far?
Nej, inte sen han var två. Hans far bor i Kalifornien.
Det är långt borta.
Ge mig hans namn och nummer, så kan jag be honom ta sig an sin son.
Snällt av er, men helst inte.
Det kan bli jobbigt för Sylvester.
Det jobbiga är att hans far lämnade oss för en annan man.
Är ni gift, mr Kimble?
Nej.
Han är ogift, mamma!
Välkommen till Astoria, stan med flest ensamstående i hela USA.
Jag svär att vara trogen-
- Amerikas förenta staters flagga.
Och republiken som den representerar.
En nation under Gud.
Med frihet och rättvisa till alla.
Är det dina matlådor allihop?
Äter du upp andras lunchmat? Sluta!
Nu ska vi göra nåt väldigt roligt.
En skojig lek som heter "Min pappa och hans jobb".
- Är din pappa brandman? - Han är nog stor. Är han brottare?
- Basketbolltränare? - Nej, nej, nej...
- Vad är det? - Jag har huvudvärk.
- Det kan vara en tumör. - Det är det inte.
Ni ska berätta för mig vem er pappa är och vad han jobbar med.
Fattar ni? - Du får börja.
Min pappa lagar bilar som korkade fruntimmer kört sönder.
Min pappa har inte gjort nånting sen kraschen.
Min pappa ger pengar till folk som inte har pengar.
Folk använder pengarna och betalar sen dubbelt tillbaka till min pappa.
Min pappa bor inte hos oss längre. Han bor i New York och kör taxi.
Mamma hoppas att han ska dö jättesnart.
Min pappa tittar på TV hela dan.
Pappa jobbar med datorer-
- och är chef för sitt eget företag.
Och så har han mustasch och skägg.
Han har inte så mycket hår...
...och hans huvud är så stort att han inte kan ha hatt.
Min pappa är frånskild, min mamma är frånskild.
Min pappa är psykolog och hjälper folk-
- som gjort sig illa eller tappat sina känslor. Det var allt.
Vår mamma säger att vår pappa är en riktig sexatlet.
Bra.
Jag vet inte vad min pappa gör.
Jag har inte sett honom på länge.
Han bor i Frankrike.
Min pappa är gynekolog och tittar på vaginor dagarna i ända.
Tack, mycket bra.
Nästa. Vad heter han där?
Zach Sullivan. Han gillar inte att prata med folk.
- Han är en bajsprutt. - En bajskorv.
En äcklig bajskorv!!!
Tyst. Nu räcker det.
Har din pappa lärt dig det?
Kom, Zach. Var med, det är mycket roligare.
Låt mig vara!
Vad är det?
Brandlarmet!
Kom fort, alla tillsammans!
Kom igen, håll ihop!
Trevligt att lekskolan kunde komma.
Fyra minuter! Skäms på er.
De andra klasserna var snabbare än förut, men ännu inte snabba nog.
Jag är mycket besviken.
Seså, in med er igen.
Mrs Sullivan...
Maginfluensa, sa läkaren. Jag får äta precis vad jag vill.
- Mot närmaste restaurang. - Kan vi prata allvar nu?
Det finns 14 pojkar i klassen.
Jag har tre misstänkta, varav en är synnerligen misstänkt.
Här är hans foto. Hör du på?
- Zach Sullivan. Vad säger du? - Gullig. Äter folk aldrig här?
Han är på pricken lik Crisp. Titta då.
Kanske. Kom, jag är hungrig.
- Mr Kimble! - Dominic.
Joyce.
Hej, Joyce. Dominic har varit till stor hjälp. En fin grabb.
Vem är det?
Hon.
Det är...
Jag är hans syster.
- Det hade jag aldrig trott. - Ja, min bror är en tölp ibland.
Jag heter Ursula. Roligt att ses. Jag är på besök från Österrike.
Joyce Palmieri, en kollega till John.
Och det här är Dominic.
Vill ni göra oss sällskap?
Visst, jättegärna.
- Fyra personer. - Bord 27.
- Varför sa du att du är min syster? - Lugn, kärleksdoktorn är här.
Kom hit, jag vill börja.
Jag vill ha en stek med potatismos och en stor sallad.
Nej, vänta...
Jag börjar med kryddkycklingen.
- Den är väl inte liten och mager? - Det är en stor portion.
Bra. O, starka armar.
Och en stor skål musselsoppa.
Och blåbärspaj med glass till efterrätt.
De pratar så skojigt.
Vissa av föräldrarna undviker mig.
Folk här är såna. Speciellt mot nykomlingar.
- Hur då, menar du? - Många som kommer till små orter...
...är på flykt undan något eller döljer något.
Till exempel?
- Varför kom du hit, t. Ex? - De sökte en lekskolelärare.
Men varför valde du det yrket? Det är lite ovanligt.
John är lite ovanlig. - Ja, det är du.
Jag är född i Österrike. Min far var lärare-
- min mor var lärare... Och Ursula likaså.
I Österrike följer man i sina föräldrars fotspår.
Som ny i USA undervisade jag i geografi och idrott i Arizona.
Sen blev jag baskettränare i en flickskola. Men...
...inget av det gjorde mig lycklig.
- Varför inte? - Ja, varför inte?
Jag ville inte undervisa tonåringar.
Den åldersgruppen kunde jag inte göra så mycket med.
Det är i lekskolan saker och ting händer.
Hur länge har du jobbat på lekis?
I två dagar nu.
Ursäkta mig. Men gott är det allt.
Tack än en gång.
- Det var trevligt. - Ja, det var det.
Ja, du Kimble...
Jag tror du har fått napp.
Vad då? Hon är intressant bara för att hon jobbar på skolan.
Hon känner barnen och föräldrarna.
Spela inte dum, Kimble. Du gillar den kvinnan. Gud, har du problem?!
Problemet är att jag gör ditt jobb.
Det är du som ska städa och läsa om björnar som går till affären.
- Det är ditt jobb jag tvingas göra. - Helt rätt.
Ja, jag menar det.
Bara ett par dar till. Du sa ju att du hade några bra ledtrådar.
Snart är du tillbaka bland knarkarna och mördarna igen.
De kör med mig.
- Vilka då? - Ungarna.
De topprider mig.
Kimble, du måste se på det som ett vanligt polisärende.
Så fort du visar rädsla, är du dödens.
Ungarna vet att du är skraj.
Ingen rädsla.
I dag ska vi leka en ny rolig lek: Polisskola.
Jag är sheriffen och ni får vara mina polisaspiranter.
Sluta gnälla.
Ni är veka.
Ni gillar disciplin.
En sak ska ni veta: Ni är mina nu. Ni tillhör mig.
Inga fler mammor som springer och torkar era stjärtar.
Det är dags att sätta muskler på er mesar.
Inget mer gnäll. Inget mer "Mr Kimble, jag måste på toa".
Det finns ingen toa längre!
Det första ni ska lära er är att stå stilla då ni hör den här.
Nästa gång ni hör visselpipan-
- hämtar ni alla en leksak.
- Hur många? - En!
Och den går ni till mattan med. Är ni beredda?
Vänta!
Vänta på signalen. Sätt er.
Klara?
Fort, hämta en leksak.
Jättefort.
Bra. Och tillbaka med den till mattan.
Fort, tillbaka till mattan!
Emma, gå med din leksak till mattan.
Jag är ingen polis, jag är en prinsessa.
Gå med leksaken till mattan.
Jag är en prinsessa...
Tillbaka!
Okej då.
Mycket bra. Det gick utmärkt.
Nu leker vi en annan lek.
På två signaler-
- för alla bort sin leksak och kommer tillbaka till mattan.
- Hur många signaler? - Två!
Klara?
Och genast tillbaka till mattan.
Det fungerar!
Fortare!
Kom tillbaka! Fantastiskt, det funkar!
Jag menar... ni är mycket duktiga polisaspiranter.
Er sheriff är stolt över er.
Ett, två, tre, fyr...
Brandövning!
Uruselt!
En till.
Zach vann! Ge honom en applåd.
Läsa, skriva, räkna - ja!
För mycket läxor är inte bra
När det vankas prov och test
då är lekis alltid bäst!
Ta var sin mjölk nu, så ni blir starka.
Det är sagodags, mr Kimble.
Den här gillar vi alla. Läs ur den, så somnar alla.
- Den här läste jag för min son. - Vad heter han?
- Vem? - Din son.
- Alex. - Var är han?
Han bor hos sin mamma.
- Ni förstår, hans mor och jag är... - Skilda.
Vad är en skilsmässa?
Det är när ens pappa flyttar, och hämtar en ibland-
- och ens mamma säger att han är en knöl.
Det är när pappan inte vill träffa sin pojke.
Så är det inte.
Varför vill inte du träffa din? Var han stygg?
Nej, han var inte stygg.
Det var inte alls hans fel.
Du förstår, hans mor och jag, vi kunde aldrig...
Sätt dig nu.
Jag ska läsa för er. Lägg er ner.
Vila nu.
"Om du var en fågel, högt uppe i skyn"
"skulle du sväva för minsta vindbyn"
"Och till vinden du sade när den dig bar"
"Just dit vill jag fara alla dar"
"Vart det bär hän, det vet jag ej"
"Det gör väl detsamma, säj"
"Ned till skogens blåklockor ett slag"
"Vart som helst, inte vet jag"
Förlåt att jag skrämde dig.
Jag måste ha slumrat till.
Otroligt att de sover allihop.
De har jobbat hårt.
Jag undrar...
Har du lust att komma på middag i morgon?
Ja, det har jag.
Fint. Här är en karta.
Halv sju-sjutiden?
Utmärkt.
Vad är det?
Du har en liten mustasch.
Det är mjölken.
Ja, jag ska väl gå tillbaka.
Vi ses i morgon.
Det här är Henry Schupp, min fästman.
Din fästman?
Henry, det här är min kollega John Kimble.
God dag. Jag är strax tillbaka.
Det gör inget, älskling.
- Jag fyller år i dag. - Grattis.
Han ville överraska mig. Och han har lagat till min älsklingspasta.
- Jag älskar dig, Henry. - Och jag dig, Phoebe.
Jag åker tillbaka i kväll. Jag ska jobba.
- Henry är kock. - Jag är kock.
- Du gifter dig med en kock... - En mästerkock.
Självklart.
- Menar du det? Mästerkock? - Visst. Du är ett geni.
- Så jag är inte bara bra? - Kul att ses. Grattis.
Den hade inte kokat för länge?
John Kimble. Jag är Zachs lärare.
Han följde efter mig.
- Jag har försökt nå er per telefon. - Vi har varit rätt upptagna.
Kan vi prata nu?
Gå ut ett tag. Din lärare och jag måste pratas vid.
Jag vet vad det gäller.
Ni har väl sett blåmärkena på Zachs ben?
Min man går i terapi för det, sen tre veckor.
Dra inte in skolmyndigheterna. Det är svårt nog ändå.
Slår han er också?
Gick han inte terapin, skulle jag berätta. Men nu är det över.
Ni säger väl inget?
Snälla.
Gör han om det, väcker jag åtal.
Har du grejerna?
Jag gav henne grejerna. Var är mina pengar?
Vem är ni egentligen?
En god fe.
Kom in.
Jag fick reda på att Zach Sullivan och hans mor...
...inte är släkt med Crisp. Jag vet.
En flaska vin till din träff. Nej, det är ju ingen träff...
...men det får inte Joyce veta. - Nej, tack.
Börjar man göra saker man normalt inte gör, avslöjar man sig snart.
Stopp ett tag.
Ingen flaska vin när en kvinna bjuder på middag? Jo, självklart.
Och blommor också.
Hon blir förtjust.
Vilket ställe!
Du måste tjäna mer än jag.
Ja, jag önskar det var mitt. Det är en väns.
Efter skilsmässan fick vi bo här mot att vi höll huset i skick.
Snälla vänner du har.
Maten är inte riktigt klar. Kan du tända brasan?
- Det ska väl gå bra. - Jag visar var veden är.
Kom då!
Här borta.
Här inne.
Här är mitt hemliga gömställe.
- Otroligt. - Jag har gjort det själv.
Akta, det är en laser. Den bränner hål i en.
Jag ska akta mig.
Skjut inte...
Jag har satt upp lasrarna för att skydda oss.
- Mot vad? - De elaka mänskorna.
Vill du se nåt annat?
Kom.
Ser du?
Tornet?
Jag ska sätta en laser på antennen. Men det måste vara natt.
Annars ser de elaka mänskorna den.
- Har ni kul? - Kommer strax.
Vad gör du där?
Jag gick vilse. Var är matsalen? Huset är ju jättestort.
Följ mig, dummer.
Fina foton av dig och Dominic.
Dominic sa att du också har en son.
Jag är frånskild.
Min f.d. Fru har lyckligtvis en trevlig man.
Han tar väl hand om min son.
Jag träffar honom ofta.
Din f.d. Man, då? Träffar han Dominic ofta?
Nej, efter skilsmässan for han tillbaka till Frankrike.
Underhåll och såna saker, då?
Tar han hand om dig?
Förlåt att jag är så närgången.
Jag var så glad att han for att jag struntade i allt det.
Dominic minns honom inte ens. Det är bäst så.
Är du säker på det?
Hur så?
Dominic sa att ni har flyttat ofta, undan de elaka mänskorna.
Elaka mänskorna?
Han fick flytta mitt i natten och lämna kvar sina leksaker.
Det trodde jag han hade glömt.
- Jag ville inte göra dig upprörd. - Det är inte ditt fel.
Min f.d. Man är en levande mardröm.
Det var vi som lämnade honom.
Han hittade oss och försökte kidnappa Dominic.
Nu vet han inte var vi är. Jag vill ha det så.
Självklart.
Tur att han bor i Frankrike, och inte här nära.
Han bor inte i Frankrike.
Jag bara sa det till Dominic.
Jag visste inte vem han var då vi gifte oss.
Jag var ung och tanklös, och gjorde ett misstag.
Dominic ska inte behöva bli lidande.
Ingen här känner till det här.
Tänk att jag berättade det för dig.
Lova att du inte för det vidare.
Du kan lita på mig.
En gång till. - Mary, du börjar.
För åttio och sju år sen...
...skapade våra förfäder...
Hade Lincoln fyra pappor?
Jag hade tre. En Walt och två Ralph.
Hade Lincoln fyra mammor?
Nej, två. Den första dog tyvärr.
Jag tänkte väl det.
Vi tar paus nu.
Gå runt i cirkel.
Joyce story höll streck. Ägaren bor bara där under skidsäsongen.
Hon har 1000 dollar på banken, inga backfack, inga aktier-
- inga andra tillgångar på namnet Joyce Palmieri.
Hon tjänar mindre än jag - löjligt lite.
Leta efter konton i Dominics namn.
Hon lever inte som nån miljonär. Hon är inte ens den typen.
- Det kanske inte är hon. - Det måste vara hon.
För att hon inte vill veta av sin f.d. Man?
Det är hon. Vet du vad jag tror?
Du vill ha det så.
Du gillar henne, och det gör dig livrädd.
Ursäkta mig! Mina damer...
Jag bakar ju inte, så jag köpte några små vinster till lotteriet.
Vem fasen är det?
Jag berättade ju om henne.
Hennes man stack med en annan man.
Fruktansvärt för henne.
Du börjar väl inte bli blödig?
Seså. Ett, två, tre, fyr...
Du har åkt på det gamla Gettysburgtalet i år, såg jag.
Det stämmer.
Kompani, halt!
Angående i går kväll...
Jag har funderat på det och...
...jag är glad att jag berättade allt för dig.
Jag med.
Jag måste nog gå nu.
Jag måste också gå.
Allt väl?
Vi ses på marknaden.
Jag ser fram emot det.
Vad glor ni på?
Marsch; ett, två, tre, fyr...
Jag pratade bara med läraren.
Skratta inte.
Jag är stolt över er. Gå på.
Ledsen, bilen startade inte.
Var snäll nu. Jag älskar dig.
Tjänare, mästarn.
Vad är det?
Jag trillade igen.
Vänta ett tag.
Källardörren stod öppen och Zach föll...
Det bara ser illa ut, sa doktorn.
Alltid samma visa: "Grabben föll." Är det allt ni kan säga?
Det är sant. Jag behöver inte ursäkta mig för er.
Vad tror ni egentligen?
Mr Kimble, som alla talar om, va?
- Slår du grabben, slår jag dig. - Din jävla...
Du är inte värd det.
Jag tänker åtala dig.
Ledsen, jag borde inte slagit honom i barnens åsyn. Det var fel av mig.
Jag har kollat upp er. Ni har inte undervisat förr.
Varken i Kalifornien eller någon annanstans.
Ni har ingen som helst undervisningserfarenhet, eller hur?
Äntligen genomskådad.
Jag tyckte illern var otäck nog, men barnen tycks gilla den.
- Visselpipan var skandalös... - I brist på annat.
Låt mig tala till punkt.
Men det fungerade.
Jag har ingen aning om hur ni är som polis...
...men som lärare är ni förträfflig.
Tack.
Säg mig nu, utan att ljuga...
Hur kändes det att klippa till det aset?
Det kändes bra.
Då ses vi i morgon. På morgonkvisten.
Tack.
Ja, det är hon.
Där rök vår chans.
Hälsa O'Hara och Kimble att vittnet dött och att Crisp är fri.
Ta hem dem. Vi har fler fall.
- De tror sig ha hittat frun. - Pengarna, då?
- De letar fortfarande. - Skitsnack.
De får säga att Crisp är fri och vet var hon är.
Vill hon ha beskydd, får hon hosta fram pengarna.
Ledsen att det dröjde. Men du ser fräsch ut.
Jag älskar dig.
Vi ska bli en familj igen.
För åttio och sju år sen...
...skapade våra förfäder på denna kontinent...
...en ny nation...
...baserad på frihet...
...och hängiven tesen...
...att alla mänskor är skapta jämlika.
Och den styrelseformen...
...av folket, genom folket, för folket...
...skall aldrig gå under.
Tack så mycket.
Jag ska presentera vår lekisfarbror för er.
Han kom som vikarie-
- och har visat sig vara en underbar tillgång.
Vi välkomnar honom ibland oss och hoppas han kan överväga att stanna.
Mitt herrskap... mr John Kimble!
Trevlig stad.
Frisk luft...
Vi borde köpa nåt här. En stuga i skogen eller vid sjön.
- Ungar älskar ju sånt. - Jag går till apoteket, Colin.
Försök att undvika bråk.
Jag skulle gärna hjälpa er, men racerbilarna är slutsålda.
Det här är de sista.
Den fungerar fint. Jag slår in den. Ni får 10%: S rabatt.
Nu hade ni tur. Jag har en bättre idé: Jag betalar det dubbla.
Jag har lovat min grabb en sån.
Tyvärr, min grabb har tjajat om en ända sen i julas.
Jag betalar det fyrdubbla. Köp nåt bättre åt er grabb.
Slå in den i presentpapper.
- Slå in den, Hannah. - Jag försökte åtminstone.
Turister...
Jättebra, Dominic. Jag väntar här på dig.
Härlig dag, va?
Vår tid är ute. Vi måste sätta press på Joyce.
- Vad då? - Cindy är död. En överdos.
Crisp är fri och antagligen på väg hit.
Bättre upp: Salazar bad mig hälsa-
- att om inte Joyce samarbetar, blir hon utan polisbeskydd.
- Kul, va? - Det aset...
Ursula! Hur är det?
Vad då?
Hör på, jag måste säga som det är.
Hon heter inte Ursula.
- Hon är inte min syster. - Förlåt?
Vi är inte de du tror.
Vad är det frågan om?
Vi är från polisen.
Vi vet vem du är... Rachel.
- Ni skämtar, va? - Nej. Du stal tre miljoner.
Crisp vet var du är. Han är här när som helst.
Var är Dominic?
De lägger ner åtalet om du vittnar. Du måste hjälpa oss.
- Var är Dominic? - Han rider.
- Du måste tala om var pengarna är. - Det finns inga! De fanns aldrig.
Nej, jag har inte ridit klart!
- De elaka mänskorna har hittat oss. - Var är pengarna då?
- Varför är du arg på mr Kimble? - Han är en skitstövel.
- Låt mig hjälpa dig... - Låt mig vara!
Joyce, vänta...
- Varför vill han då åt dig? - Han vill ha Dominic.
Hon kommer att fly igen.
Om inte vi gör nåt åt det.
Ryck upp dig, då!
Jag ville ge er en chans till. 200 kontant.
Vad är det med er?
Du fattar visst inte riktigt?
- Jag köpte en present till junior. - Det blir 57.90.
Barnaspirin, barnlaxermedel, allergitabletter...
- En termometer? - Det är influensatider.
Det är den årstiden, ja.
- Han är inte sjuk. - För säkerhets skull.
Mamma, du gör honom sjuk.
Du tryckte i mig sån här skit i åratal, fast jag var frisk.
Ja, därför var du frisk.
Vad kan man säga åt det?
- Ditt as! Var är Dominic?! - Vet inte. Vad har hänt?
Du lät honom göra det! Jag ska döda dig!
- Släpp mig! - Vi hittar honom nog. Sluta.
Vi hittar honom nog.
- Sa han nåt innan han gick? - Ja, nåt om lasrar.
Jag vet var han är.
Hjälp!
Håll i dig!
Försiktigt!
Håll i dig. Jag kommer.
Håll i mig.
- Jag skulle sätta upp lasrarna... - Jag vet. Ingen fara.
Tack och lov... Håll i dig nu.
Om jag mister Dominic, kan jag inte fortsätta leva.
Du ska inte mista honom.
Nej, just det.
Eleanor spred ut att jag tagit pen- gar, så alla skulle leta efter mig.
- Du anar inte hurdan han är. - Jodå, jag känner honom väl.
Därför vill jag inte att han ska få tag i er.
Jag kan inte lita på någon.
- Jo, på mig. - Det sa du förr också.
Och så visade du dig vara snut.
Jag ville inte såra dig.
Jag önskar jag vore lekisfarbror.
Men det är jag inte.
Jag är snut. Nåt annat kan jag inte.
Jag måste bort härifrån.
Du har en son. Du skulle göra likadant.
Jag har knappt sett honom på sju år.
Jag betyder inget för honom.
Min f.d. Fru har gift om sig-
- och vill inte att jag blandar mig i hans liv.
Jag har mist min familj.
Jag borde inte låtit det hända.
Varför berättar du det för mig?
Jag vill inte mista dig.
Inte Dominic heller.
Jag svär att ni inte ska behöva fly undan honom mer.
Oroa dig inte, jag finns mittemot.
Som en extra försiktighetsåtgärd.
- Tack. - Oroa dig inte.
God morgon.
God morgon, mr Kimble!
Sätt er.
Roligt att se er alla igen.
- Det här är min vän Phoebe O'Hara. - God morgon, Phoebe!
Hon ska prata med er om nåt jätteviktigt.
Så hör noga på.
- Kom ihåg - ingen rädsla. - Tack.
Pojkar har en penis, flickor en vagina.
Du har lärt dem grunderna. Det är viktigt.
I dag ska vi prata om nåt annat som är jätteviktigt.
I dag ska vi prata om främlingar.
Är ni ensamma hemma och en främling knackar på - öppna aldrig.
Vi pratar aldrig med främlingar.
Alla på en gång: "Vi pratar aldrig med främlingar".
- Barn, då? Går det bra? - Ja, barn får ni prata med.
Hundar, då?
- Får vi prata med hundar? - Ja, det får ni.
Men ni får inte... aldrig, aldrig, aldrig nånsin:
Aldrig prata med främlingar!
På lekskolenivån poängterar vi tre saker:
Omsorg, vänlighet och mod.
Mod - det är min livsfilosofi med.
Är ni ensamstående, mr Green?
Nej, min fru blev kvar i Phoenix för att sälja vårt hus.
Jag ville titta på skolorna innan vi flyttar hit.
- De flesta lekisbarn kan inte läsa. - Det kan min son.
- Som 6-åring? Så bra. - Jag har lärt honom skriva också.
- Ett begåvat barn. - Jadå. Och han är bra i idrott.
Här har vi den - lekskolan.
Titta in, ni.
Dominic...
Ja, han är udda, men utmärkt som lärare.
Det tror jag.
Såg du Colin junior?
Hon kallar honom Dominic. Hon tjatade om det. Fånigt namn.
Släck cigarren. Det är ohälsosamt för pojken.
Kolla upp det.
Håll er lugna.
Det är nog en övning.
- Korridoren är full av rök. - Brandövning. Kom här.
Nu gäller det. Precis som vi har övat.
Två och två, och fort ut.
Precis som vi har övat.
Håll dig nära mig.
Hur gick det?
Hjälp!
En främling.
En främling!
Håll ihop!
Håll ihop! Håll i varann!
- Var är Dominic? - Inne. Kimble letar efter honom.
Hjälp!
Såja, jag ska inte göra dig illa.
Jag är brandsoldat. Jag hjälper folk.
Var är din hjälm, då?
Min hjälm?
Härligt.
Jag kan inte lura min egen grabb. Sex år gammal...
Du har rätt.
Jag är ingen dum brandsoldat.
Jag ska berätta en sak, Dominic.
Det är inte lätt att förstå-
- men du måste tro mig.
Jag är din far, Dominic.
Känner du inte igen mig?
Jo, det är jag. Minns du inte? "Blinka lilla stjärna"...
Vi har likadana händer.
Minns du inte?
Du är inte min pappa. Han bor i Frankrike.
Säger din mamma, ja, men det är inte sant.
Jag är din far.
Jag har sökt dig i fem år.
Jag är din far. Du måste tro och lyda mig. Begrips?
- Det brinner ju! - Vi trodde det var en övning.
Ut med er.
- Det brinner där inne. - Jag vet. Jag söker ett barn.
- Jag är polis. - Jag ringer om jag åker på p-böter.
Till dess - försvinn.
Håll tyst.
Rachel!
Precis vad jag behöver.
Släpp honom, Colin!
Var är utgången?!
Nej, låt bli...
Du skrämmer honom!
Skrämmer?
Det är väl klart, som du har ljugit om mig.
Min son känner inte ens igen mig!
Jag är hans far. Du stal honom från mig!
- Nej, snälla... ge mig honom. - Rör honom inte!
Jag var tvungen! Jag ville det inte. Hon tvingade mig.
Allt ska bli bra, Dominic.
Kom tillbaka.
Vi ska åka iväg...
...börja om från början.
Jag älskar dig, förstår du det?
Säg att du förstår det.
Jag förstår.
Pappa.
Rör dig inte!
Släpp pistolen!
Han är ingen gisslan, han är din son.
- Släng den på golvet! - Gör du så mot din egen son?
Släpp den! Jag menar allvar!
Ja, jag ska.
Här är den.
Gör inte pojken illa.
Klokt av dig.
- Släpp honom nu. - Pojken är min. Min pojke!
Skaffa dig en egen familj!
Hur gick det?
Hämta Dominic.
Var är min sonson?
Vet inte.
Var är min sonson?
Far åt helvete.
Det är dit du ska, din jävel!
Inte så kaxig utan bilen, va?
Är ni okej, mr Kimble?
Fy, vad äckligt.
Inte äter han sånt. Han är tuff. Tuffingar äter inte gelé.
Jag tittar in sen.
Hej, hur känns det?
- Mycket bättre. Själv, då? - Jag överlever.
Jag måste härifrån. Maten tar död på en.
- Spy inte på mig, bara. - Nej då.
Men pussa dig ska jag allt.
Tack.
Tack, partner.
Hur mås det i dag, då? Jag tog med mig lite godsaker.
En del godsaker...
...och nåt som jag lagat till själv.
Henry, jag kände knappt igen dig med kläderna på.
Du ser faktiskt rätt...
Bröllopet...
Du kommer väl på bröllopet?
Är det riskfritt?
Det vill jag definitivt inte missa.
Vart ska inbjudningskortet skickas?
Varsågod.
Hej på er, barn.
Jag är tillbaka.
Ursäkta mig.
Oj, de tänker göra det...
Ansvarig utgivare: Peter Fagerström